SILOVA SLOVA: SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ SÁLU V JIŽNÍ AMERICE
La Reja, 7.května 2005

Milí přátelé,

děkujeme za podporu tisícům lidí z Jižní Ameriky. Jejich jména jsou vyryta na této ocelové desce na zdi.

Děkujeme dělníkům, projektantům, architektům a stavitelům za jejich práci.

Děkujeme těm, kteří se dnes připojili k této oslavě.

Děkujeme, že můžeme slavnostně otevřít toto místo, které je teď k dispozici pro osobní zamyšlení, studium a diskuze.

Neměli bychom zapomínat ani na další místa setkání, která vznikají a jejich počet se na všech pěti kontinentech zvyšuje. Na těchto mnoha místech, v nesčetných sálech a místech setkání lidé poslouchají a sledují to, co tady dnes říkáme a děláme. A jak dobře víme, slova a představy se z těchto inspirujících prostorů šíří dál do virtuálních prostorů a odtamtud rezonují do prostoru čekání.

I když se všichni nacházíme na různých místech, mnoho z nás je na této oslavě naplněno radostí. Máme radost, protože nemusíme děkovat ani vládám, ani korporacím, ani mocným a ani masmédiím. To všechno tady, i to v ostatních částech světa bylo postaveno díky úsilí Humanistického hnutí a skupině lidí, která bez spekulací a vypočítavosti podpořila rozvoj Poselství.

Je také dobré poděkovat tomuto velkému Hnutí tím, že ocitujeme jeho ideály a základní návrhy, které lze vyjádřit v následujících šesti bodech. Za prvé chápe lidskou bytost jako hlavní hodnotu a zájem, a to tak, že nic není nad člověka a žádný člověk není nadřazen jinému. Za druhé prohlašuje rovnost všech lidí a pracuje na tom, aby se přešlo z pouhé formální „rovnosti práv všech před zákonem“ ke světu rovných příležitostí pro všechny. Za třetí uznává rozmanitost kultur i jednotlivců, uznává vlastní charakteristiky každého národa a odsuzuje veškerou diskriminaci páchanou na základě ekonomických, rasových, etnických či kulturních rozdílů. Za čtvrté podporuje tendence k rozvíjení poznání nad všemi předsudky, které omezují myšlení a jsou přijímány jako absolutní a neměnné pravdy. Za páté prohlašuje svobodu myšlení a víry. Za šesté zavrhuje jakoukoliv formu násilí zakořeněnou v každodenním životě ve všech oblastech světa. Nejen různé druhy fyzického násilí, ale i všechny další formy násilí jako je násilí ekonomické, rasové, pohlavní, náboženské, morální a psychické.

Pro nás, posly nového ducha tvoří těchto šest bodů humanismu základ naší společenské doktríny a našeho závazku k činnosti ve světě.

Nepochybně je to právě při každodenním jednání s konkrétními lidmi, při setkávání se s těžkostmi našeho vlastního vědomí, kdy se ptáme na směr, který musíme dát našemu jednání a našim životům.

Ale jak si lidé mohou zvolit směr svého života, když nemají zdaleka pod kontrolou svou každodenní situaci? Jak si lidé mohou svobodně zvolit smysl svého života, když podléhají nutnostem, které vychází z jejich vlastního těla? Jak si mohou svobodně vybrat, když jsou svázáni v systému ekonomických naléhavostí, v systému rodinných vztahů, práce a přátelství, který se někdy stává systémem nezaměstnanosti, zoufalství, osamocení, opuštění a zklamání vlastních nadějí? Jak se lidé mohou svobodně rozhodnout, když mají k dispozici jen zmanipulované informace, masmédia vyzývají k oslavě anti-hodnot, a jako nejvyšší vzor jsou schopna prezentovat model mocného člověka, který bez ostychu předvádí své násilí, vyhrožování, zneužívání, libovůli a nespravedlnost? Jak se mohou svobodně rozhodnout, když morální autority největších náboženství, tváří tvář genocidám, svatým, obranným a preventivním válkám je ospravedlňují nebo mlčí?

Protože je společenská atmosféra otrávená krutostí, naše osobní vztahy se stávají každý den krutější a i my sami k sobě jsme stále krutější.

Velké lidské obavy brání tomu, abychom dali svému životu směr a smysl, po kterém toužíme. Strach z chudoby, osamění, nemoci a smrti se hromadí a je stále silnější jak ve společnosti, tak i ve skupinách a jednotlivcích.

Ale navzdory všemu... přes to všechno… navzdory těmto nešťastným omezením si něco jemného jako zvuk z dálky, něco jemného jako ranní vánek, něco, co je zpočátku velmi jemné, začíná otevírat svou cestu v nitru lidské bytosti.

A proč, duše moje, tato naděje? Proč tato naděje, která si z nejtemnějších hodin mého neštěstí otevírá zářivě svou cestu?

Protože dnes slavíme, a na některých oslavách si lidé vyměňují dárky, chtěl bych vám také dát dárek. Jestli si ten dárek zaslouží být přijat, to už nechám na vás. Jedná se vlastně o nejjednodušší a nepraktičtější doporučení, které jsem schopen nabídnout. Je to skoro jako recept z kuchařky, ale věřím, že budete schopni podívat se dále za to, než co říkají slova.

Vyber si okamžik během dne nebo noci, zhluboka se nadýchni a představ si, že přivádíš vzduch do svého srdce. Pak požádej o sílu pro sebe a pro své milované. Intenzivně požádej o to, aby ses vzdálil od všeho, co ti přináší zmatek a rozpory. Požádej o to, aby byl tvůj život v jednotě. Nevěnuj této krátké motlitbě, tomuto krátkému požádání příliš času, protože přerušit na okamžik to, co se ve tvém životě děje, stačí k tomu, aby ses spojil se svým nitrem a aby se pocity a myšlenky vyjasnily.

Oddálit rozpory je to samé jako překonat nenávist, zášť a touhu po pomstě. Vzdálit se od rozporu znamená pěstovat touhu po usmíření s ostatními a se sebou samým. Vzdálit se od rozporu znamená odpustit a oplatit dvakrát více dobrem tomu, komu jsme jednou ublížili.

Je dobré si tento přístup vypěstovat. V průběhu času pochopíš, že to nejdůležitější je dosáhnout života ve vnitřní jednotě. Své ovoce to přinese, pokud to, co si myslíš, cítíš a děláš, jde stejným směrem. Když je život ve vnitřní jednotě, roste, když je v rozporu, upadá. A pak to, co děláš, nezůstane pouze u tebe, ale dostane se i k ostatním. A tak, když ostatním pomůžeš překonat bolest a utrpení, tvůj život poroste a prospěješ světu. A naopak, když budeš druhým způsobovat utrpení, bude i tvůj život upadat a otrávíš tak svět. A komu bys měl pomoci? Za prvé těm, kteří jsou ti nejbližší, ale tvoje jednání neskončí jen u nich.

Učení tímto „receptem“ nekončí, ale spíše začíná. Tento „recept“ ti říká, abys o něco žádal. Ale koho máš požádat? Záleží to na tom, v co věříš, může to být tvé vnitřní božstvo nebo průvodce anebo inspirující a utěšující představa. Pokud však nemáš nikoho, koho by ses zeptal, nemáš také nikoho, koho obdarovat, a tak si můj dárek nezaslouží být přijat.

Později se můžeš zamyslet nad tím, co je vysvětleno v Poselství, v Knize, Cestě a Zkušenosti. Pak se budeš moci spolehnout na doprovod dalších lidí, kteří také mohou začít nový život.

V tomto jednoduchém požádání je také meditace, která je zaměřena na vlastní život. Toto požádání a meditace ti pomohou nabrat sílu, abys přeměnil každodenní situace.

Když na této cestě postoupíš dál, možná jednoho dne zachytíš znamení. Je to znamení, které se někdy objevuje s chybami a někdy s jistotou. Jde o znamení, které přichází jako jemné ťuknutí. V některých momentech ale vzplane jako svatý oheň, stojí za blažeností zamilovaných, za inspirací umělců a extází mystiků. Stojí za to říct, že náboženství, stejně tak jako umělecká díla a velké životní inspirace pochází odtamtud. Pochází z různých překladů toho znamení. A není důvod myslet si, že tyto překlady věrně odrážejí svět, který překládají. Toto znamení ve tvém vědomí je překladem do představ toho, co představy vlastně nemá. Je to spojení s Hlubokým v lidské mysli, tato neprozkoumatelná hloubka, kde je prostor nekonečný a čas věčný.

V jistých historických momentech se objevuje volání, naléhavá žádost přicházející od jednotlivců a národů. A tehdy z Hlubokého přichází znamení. Kéž je v takových dobách toto znamení vyloženo s dobrotou, kéž bude vyloženo tak, aby pomohlo překonat bolest a utrpení. Za tímto znamením totiž přicházejí velké změny.

Když jsme před mnoha lety oznamovali pád jednoho systému, bylo mnoho těch, kteří se vysmívali něčemu, co se jim zdálo nemožné. Polovina světa, polovina systému považovaná za nedělitelný systém se zhroutila.

Ale rozpad toho světa se obešel bez násilí a ukázal to dobré, co je v lidech. Předtím, než ten svět zmizel, byl navíc velmi nakloněn odzbrojení a začalo se skutečně pracovat pro mír. Nestala se ani žádná apokalypsa. V polovině světa se sytém zhroutil. Ale navzdory ekonomické nouzi a reorganizaci společenských struktur, kterou tyto národy zažily, se tu nestaly žádné tragédie, žádná pronásledování a žádná genocida. A jak proběhne pád té druhé půlky světa? Kéž je toto znamení vyloženo s dobrotou, kéž bude vyloženo tak, aby pomohlo překonat bolest a utrpení.

Jakožto lidské bytosti nejsme odříznuti od osudu světa. Veďme své životy směrem k vnitřní jednotě, veďme je směrem k překonání rozporů a veďme je k překonání bolesti a utrpení v nás samých, v našich blízkých a všude tam, kde působí naše jednání.

Ať náš život roste a překoná rozpory a utrpení. Ať jde náš život vpřed a pomůže pokročit i ostatním.

V tento den oslavy bych rád srdečně pozdravil všechny, kteří jsou tady a také ty, kteří ač
jsou v prostoru daleko, jsou s námi spojeni.
=